ÎN PIELEA ALTORA
versiunea românească: theo_buzau@yahoo.com
Viena
- Domnule Fabre! - Vă rog.
"Loja 12. Persoana va ajunge cu întârziere."
La Paris mi s-a spus să merg la Viena, și să aștept contactul cu Margery.
Am vorbit despre scurgeri.
Era implicat și Margery în poveste.
Șchiopul e agent dublu...
Nu-mi venea să cred.
Și asta la modul personal.
Ai călătorit bine?
Excelent, da.
Ești așteptat la adresa asta, după concert.
Este o cafenea. Semnele de recunoaștere...
Inutil. Îl știu pe șchiop de mai bine de 15 ani.
Dar, de fapt, ce e cu misterul ăsta, Margery...
Fiindcă în acest moment...
În acest moment?
Dacă o să fii nevoit să mă vezi din nou, vii aici și ceri un bilet de favoare...
...pentru concertul următor, ca unul venit din străinătate.
O să ții minte?
Ca străin...
Acum, am nevoie de Margery.
Mai adu-ne trei beri, te rog.
- Sunteți chemat la telefon, domnule. - Cine? Eu? Ești sigur? [ger]
Păi, sunteți unicul din sală în costum negru, singur la masă...
Alo, da? Oh, tu ești? Ce faci? Te aștept.
Ieși afară... Șterge-o de-acolo cât mai repede posibil.
Alo? Alo? Alo?
Am primit mesajul tău. Am venit. Ce e?
Plecăm în 3 zile.
Miercuri dimineață, exact.
În trei zile, le lăsăm altora infernul.
Meriți chiar să pleci mâine.
Trebuie să las totul în ordine, înainte să plec.
Ultimul element sosește miercuri, cu trenul de 7h.
Hoffmann ne pune la dispoziție o cameră în gară.
Tu vii la 7:30h. Totul va fi pus la punct.
Și la 8h, vom lua trenul spre Italia.
Nu te duci direct în Franța?
Mai târziu.
Soarele, în primul rând.
Un zid vechi însorit...
Pacea...
Capul limpede...
În 3 zile.
- Ai de gând să locuiești acolo? - Poate...
Poți veni la Weigelt.
Sper ca eventuala mea prezență să nu te deranjeze prea tare.
Te-ai gândit la ce am de făcut, la plecare?
Să vorbesc cu el? Să-i las o scrisoare?
Întotdeauna trebuie să pleci, așa cum ai venit.
Dintr-o singură mișcare.
- Vorbiți franceza? - Da, un pic.
Aș dori un bilet de favoare, pentru seara asta.
Un bilet de favoare? Dar de ce?
Pentru un străin în trecere.
Pentru biletele speciale, vorbiți cu regizorul.
- Biroul lui este acolo. - Pe-acolo?
- Da, prima ușă pe dreapta. - Mulțumesc.
Intră.
Scuze, aș dori un bilet de favoare, pentru un străin.
Momentan, direcția a suspendat această măsură.
Pot să văd pe cineva din conducere?
Cred că e inutil.
Rămâi pe scaun și scrie.
Dacă vrei să trăiești, nu ascunde nimic.
"Loja 12. Persoana va ajunge cu întârziere."
Nu te mai osteni, eu ți-am trimis mesajul.
Scrie, totuși.
Perfect.
- Ai niște metode... - Rapide, știu. Dar n-am timp.
Spune-mi despre Margery.
Margery?
- Nu l-ai întâlnit? - Nu. N-a venit la întâlnire.
Atunci, cum ai ajuns aici?
Marele Blond m-a contactat și mi-a dat pontul cu biletul.
Wolf... De la moartea lui, nu mai știu ce să fac.
Crezi că l-au omorât?
Nu știu. Ajută-mă să dau de Margery, e urgent.
Urgent... Pentru el sau pentru tine?
Pentru el.
A început aici, cu mine.
A fost cel mai asiduu străin la concerte.
El vorbește despre muzică și despre război mai bine decât oricine.
- Ai devenit confidentul lui. - Sunt mândru de asta.
Ai și de ce.
Când a mărit rețeaua, a trebuit să te consulte?
Știi pe toată lumea...
Îți va spune restul el însuși. Am ajuns.
Este acolo, la 100 m de aici. Ulrich Platz nr. 2, în fundul curții.
- Ei bine..., te las. - Auzi...
- Dacă nu mai stă acolo? - M-ar mira.
- M-ar fi avertizat. - Și totuși, dacă nu mai e acolo?
Păi..., ar mai fi... Hoffmann,
lucrează la Gara Centrală.
E zilnic acolo.
Mulțumesc.
- Cine este? - Chalieff.
- Până aici au ajuns? - Vezi... Sunt "fript".
Carbonizat chiar. Era ultima mea ascunzătoarea.
- E în Viena? - Da, cu o haită de câini răpănoși.
A fost însăcinat să suprime toate celelalte rețele.
Am împins delicatețea până la a evita să te întâlnesc.
Din fericire..., am rămas aici.
S-ar putea să fi procedat greșit.
Cel care m-a contactat a fost lovit de o mașină. Știai?
- Wolf? - S-ar putea să fi fost un accident...
- Șoferul a fugit. - Mă iei peste picior?
- Nu. - Atunci, de ce ai venit?
Îți spun. Dar să nu "prășim" pe aici îndelung.
La Paris, se crede că ai luat-o pe un drum greșit.
Nu se poate!?
Chiar așa?
Poate te va surprinde, dar pe mine mă lasă rece.
Pe vremea când îmi făceam iluzii,
...nu știu cum aș fi luat-o. Dar astăzi,
...ceea ce cred ăia... nu mă mai surprinde, din partea lor.
- Și tu, ce crezi? - Nimic, am venit să te ascult.
Ai trecut de controlor?
Ce vrei să-ți spun?
Ce vor să știe în plus?
Oh, da... E un lucru pe care ei nu-l știu încă.
Că pentru mine, s-a terminat.
Sfârșit.
Spune-le... Da, am renunțat.
Dacă aș mai fi avut îndoieli, tu mi le-ai spulberat.
Îmi pun o întrebare...
Într-adevăr, ăia au memoria prea scurtă.
Vei vedea, Pascal... Ți se va întâmpla și ție.
La Paris, asta îi ajută să-și dea importanță.
Asta este.
În rest, să nu-și facă griji. Dacă nu au primit încă raportul lunar,
...aștept ceva de la...
...un tip de la Ambasada lui Chalieff.
Îți voi da toate coordonatele rețelei.
Sunt 20. Este intactă. Vei putea să le controlezi chiar tu.
Verificare, control...! Rețeaua ta nu e treaba mea.
Care-i treaba ta?
Tu n-ai lăsat niciodată vreo ciosvârtă...
Hai, zi-i...
Trebuie să iau în primire ce ai de trimis...
...și să te rog să te întorci cu mine...
Din moment ce vrei să pleci, asta simplifică totul.
Exact. Și cum sunt destul de mare să călătoresc singur, mă duc pe partea mea.
Asta e tot?
Da, tot.
Ei știu că yankeii și englezii au fost lichidați?
- Și că numai noi am rămas în loc? - Da.
Și nu știu cum am mânat "barca" până acolo...
- Plătit. - Admirabil!
Vei deveni un mare lider.
Te-ai schimbat din ziua în care te-am oprit să-l ucizi pe Barsac.
Spune-mi..., de ce te-au trimis... pe tine?
În nici un caz, nu te-au tras la sorți!
Nu.
Atunci..., de ce pe tine?
Pentru ei, eu sunt singurul om pe care nu-l vei ucide.
Avansează cam mult, cred.
În așteptare, rămâne așa pentru mâine?
Da, la prima oră a după-amiezii.
- La ora 2, la taverna de ieri. - Chestia e să vii.
Ai cuvântul meu.
- Am numerit bine? Casa avocat Weigelt? - Da.
Eu sunt noul secretar.
- Aveți o întâlnire? - Sunt un prieten personal...
...și vreau să-l văd.
Maestrul Weigelt vă așteaptă.
- Bună ziua, domnule avocat. - De obicei mă suni.
- Ți-ai schimbat secretarul? - Nu-ți face griji.
El nu știe mai multe decât celălalt.
Cărui fapt datorez plăcerea vizitei?
Îți cer ospitalitate.
Aici? Nici prin gând să nu-ți treacă.
Doar pentru 48 de ore.
- Numai pe mine mă cunoști? - Nu... Dar am încredere în d-ta.
- Poate că te înșeli. - Știi bine că nu.
Apoi, 2 zile, nu e mult. Poate vrei să te consulți cu prietena...
Nu. Nu asta e problema.
Și ea lipsește. Pentru ea doar turneul contează.
Cântăreață...
Idee stupidă. Are tot ce-și poate dori o femeie.
Sunt din ce în ce mai bogat. O știi prea bine...
I-am oferit să călătorească, să părăsească orașul.
Ea refuză.
Când "ștergi putina"?
Mă gândesc la asta... Din cauza urmărilor.
Știi care ar fi urmările?
Da.
Sunt liniștitoare.
Dacă spui d-ta...
Camera de oaspeți este la dispoziția d-tale.
Să te poți bucura.
Margery este la Weigelt.
Și Weigelt? Cum a reacționat?
- A încercat să refuze. - Am spus-o, ne-am asumat un risc mare!
În cele din urmă, el a acceptat?
Nu vreau să fac nimic la el.
O să-l așteptăm pe Margery să iasă.
Anna?
- Bună ziua, ai dormit bine? - Ca un înger.
Doresc să o salut pe prietena d-tale, să-i mulțumesc...
Îmi pare rău, este în camera ei, doarme.
Atunci, pe mai târziu...
Comanda dvs, poftiți...
Când are spectacol cântăreața?
Mă tem că azi n-o veți auzi, e bolnavă.
De ieri. Mulțumesc.
- De unde-ai aflat? - M-a sunat de-acasă.
Da, cred că e aici. Stai o clipă, îl chem...
Alo, mă asculți? S-a întâmplat ceva grav.
Cu siguranță l-au săltat pe...
Kern lucrează pentru mine...
Ar trebui să vii cu noi fără tam-tam.
Dle Kern?
Da.
Mă bucur să te văd.
Dragul meu, cum o duci de când cu afacerea Clifford?
Îți amintești?
Vezi? Dl Weigelt e în serviciul nostru.
De puțină vreme, e-adevărat...
Astfel, poți măsura...
...cât de bine suntem informați.
Voi juca curat, cu cărțile pe masă. D-ta și cu mine suntem...
...în aceeași branșă. Un teren de acord este posibil.
Stai jos, te rog.
- N-au venit florile? - Nu.
Suvi, pe unde-ai umblat?
Oh, Suvi dragă, am greșit ziua...
- Ești sigură că e azi? - Sută la sută.
Am văzut-o pe bătrâna Wiederwald cu o pălărie ca o brazdă de zarzavat.
Și mama ta, de ce naiba nu ar fi putut să vină?
Și Karl, mereu mă lasă singură în cel mai prost moment
- Karl e aici. - Poftim?
Da. E aici!
La ora asta? A înnebunit?
Ce-o fi crezut?! Nu trebuia să se însoare cu o femeie, ci cu un robot!
Îmi pare rău, nu știam că nu ești singur.
- Soția mea. Domnul...? - Fabre. Respectele mele.
Vei fi de-al nostru curând, sper.
- Îmi pare rău, e harababură. - Un prieten de-al lui Margery.
- Ce mai faceți? Sunteți francez? - Da.
Îmi plac francezii.
Și de Anna, ce părere aveți?
- E minunată, nu? - Devreme ce este franțuzoaică...
- Nu, e elvețiancă. - Păi, devreme ce este elvețiancă...
- N-o cunoașteți? - N-am avut încă acest avantaj.
- Domnul este unul de-ai noștri. - Anna este o fată interesantă.
Scuzați-mă...
Soția d-tale este fermecătoare.
Dar despre Margery, prefer să nu știe.
Știe puține chestii.
Așa sper.
Spune-mi despre începutul a toate.
- D-ta, Margery... Te deranjează? - Deloc.
Am angajat într-o zi o cântăreață. Pe Anna, de care tocmai ai auzit.
Ingrid și cu ea au devenit prietene bune.
Anna are oarece clasă. Și se descurcă foarte bine.
Protectorul ei este avocat. Maestrul Weigelt.
Anna avea poze frumoase cu ea. Ingrid a vrut să aibă și ea.
Anna a dus-o la fotograful ei: Margery.
El a făcut o serie de portrete de-ale soției mele.
Știi cum sunt femeile: când te ocupi de ele...
vor pictor, coafor, fotograf... Anna i-a cerut odată lui Ingrid...
...să-i prezinte un membru al Ambasadei Rusiei la Viena.
Ingrid știe pe toată lumea din Viena...
Datorită unui prieten de la Ministerul Război, i-a făcut favoarea.
Acesta a fost începutul.
Apoi a venit Margery să te caute direct?
Da. Știa de la Anna că mulți dintre clienții mei...
...lucrau prin ministere. El mi-a spus că era vorba doar...
...de a controla influența străină. Am refuzat.
În cele din urmă, ai acceptat. Pentru a o mulțumi pe soție.
Nu... Am vorbit despre chestiune în jurul meu...,
...iar acum, vreo zece persoane bine plasate...
mă informează... cu bună știință.
Și alte vreo 20, de plăcere.
În afară de Margery, cine îți mai cunoaște rețeaua personală?
Nimeni.
Mulțumesc.
- Vrei un whisky? - Cu multă plăcere, mulțumesc.
Casa de concerte... îți spune ceva?
- Da. - Cunoști pe cineva acolo?
Nu. În caz de urgență, se depune un plic. Margery este anunțat.
Urgența acum este să limităm daunele.
Pentru asta, trebuie să știm cine a fost luat.
Trebuie să merite osteneala. Margery era înnebunit.
Cântăreața d-tale... la ce oră ajunge la braserie?
În momentul de față nu vine. Este bolnavă.
- La Weigelt? - Da.
- Lucrează pentru Margery? - Nu știu.
Informațiile nu provin decât de luna trecută?
În principiu... da... le-a completat acum două zile.
Ești sigur? Mi-a spus că nu le putea face decât în această dimineață.
Aștepta un raport al unui tip de la Ambasadă.
Ar putea fi un nou element despre care nu știu...
Da, poate...
Un adevărat castel de cărți de joc.
- Dacă am strivi acest baston? - Prea periculos.
Dacă există un microfilm, riscăm să-l stricăm.
- Ai un prieten radiolog? - Nu.
Știu un radiolog, dar nu-mi este un prieten.
Păcat. Spune-i orice,
doar să radiografieze bastonul, fără să pună întrebări.
- Voi încerca. - Vii înapoi, fără să treci pe la berărie.
Stai pe lângă soție..., și așteaptă-mă aici.
Eei?
Atitudinea ta este o prostie.
Încerci să câștigi timp dar nu suntem grăbiți.
Și știm...
- ...deja atât de multe lucruri... - Cu-atât mai bine.
Ultimul tău microfilm este încă în Viena.
Pot să-ți spun chiar că el conține povestea...
...unei reuniuni care a avut loc în ambasada noastră.
O reuniune ce nu privea nici țara ta, nici a mea, nici Austria...
nici Europa... nici măcar America.
Înțelegi ce vreau să spun?
Poate că deja a vorbit...
- E profesionist. - Tocmai de-aia...
E mai rău, pentru un profesionist.
Știe prea multe. Mai mult știi, cu atât mai mult ești mai slab.
Prietena d-tale... îl cunoaște pe Margery?
Nu, trebuie să-l fi văzut doar de 2 sau 3 ori.
Păcat. Aș vrea să o întâlnesc.
Se restabilește in 2 - 3 zile. Dar să nu o implicăm în asta.
- Îți ignoră activitățile extraprofesionale? - Evident.
Ești specializat în crime de război.
- Se învecinează cu politica. - Inevitabil.
Care îți aduce bani mai mulți, Margery sau clientela?
Scuză-mă.
Trebuie să știu unde e Margery, înainte să vorbească.
Este interesul nostru, toată lumea.
Este în interesul nostru, al tuturor.
Poți afla mai multe, pe latura d-tale?
Pot încerca.
Ne putem întâlni la sfârșitul zilei, dacă afli ceva?
Da. Cu siguranță nu aici. Știi palatul Arasch?
Da.
Există un loc, la capătul unei alei.
Îți fac o schiță.
Intrarea la galerie este pe partea stângă.
Te aștept lângă fântână.
Alo? Vă fac legătura cu departamentul, vă rog să așteptați.
Alo? Un telefon pentru dvs.
Ai făcut o treabă minunată. Vin îndată.
E un francez cu tine, la Viena...
Te caută.
Cine este?
Nu este nevoie să răspunzi.
Cu cine am onoarea?
Vin de la Paris, sunt un prieten de-al lui Margery.
Margery? Nu-l știu.
M-am dus la sala de concerte.
Am cerut un bilet de favoare pentru un străin.
Mi-au dat adresa ta.
Ce vrei?
Să știu unde e Margery.
Nu știu adresa lui.
Da... Mă cam îndoiesc...
dar trebuie să te vezi adesea cu el, nu?
Depinde... El știe unde să mă găsească.
Vine pe neașteptate. Acum 2 sau 3 săptămâni, a venit...
...să aștepte pe cineva la trenul de 7h.
- Pe cine? - Nu știu.
- Ce tren? - Orient Express.
Dar, de atunci, nici o veste.
Și, cu adevărat, e tot ce știi?
De ce lucrezi pentru noi?
Pentru bani.
Cred că și pentru tine, e la fel...
Poate, da.
- Incredibil! E Viviani! - Dar e adevărat, este Viviani.
Bine că m-ai sunat, n-am să uit asta.
Remarcabilă treabă!
M-am gândit.
Cred că te pot ajuta și mai mult.
Îl ai pe Margery. Eliberează-mi soția, doar atât îți cer.
Mai este încă timp, pentru autoritățile din țară
...să se ocupe de cazul tău...
Te ascult.
De acord, îl avem pe Margery.
M-am gândit că, de-acum, ai putea beneficia...,
...în compania frumoasei tale soții, de o siguranță într-atât de scump dobândită.
Așa am crezut... Dar astăzi,...
...un element nou mă incită să cred diferit.
Semne distinctive: Stângaci și extrem de încăpățânat.
Și, aș adăuga, că nu se deranjează pentru ceva ce nu merită osteneala.
Tu nu vei scapa. Într-o zi sau alta, va înțelege...
că ești implicat...
...în escamotarea lui Margery...
În acea zi,... clipele tale vor fi numărate.
Deci, eu doar te ajut să-i scapi,
...să șerg urmele, să-ți fac un chip nou...
Trebuie doar să-mi dai ascultare cu sfințenie.
Știi că îmi place să fiu metodic.
Nu avem de-a face cu un visător.
Au tras în mine...
...chiar în plin oraș. Sunt în urma mea.
Au vrut să mă ia. Am fugit.
M-au prins...
Margery... a vorbit...
Noi trebuie... trebuie să-i prevenim pe ceilalți...
Și Anna, unde este?
În siguranță... în străinătate...
În buzunar...
Te rog...
Cu cât știi mai mult, cu atât ești mai vulnerabil.
Du-te acum.
Repede!
Ia-o pe străduța aia...
Nimic... Cu toate astea, el a vrut să-mi vorbească despre baston.
Crezi că a vorbit deja despre noi?
Vom vedea.
În orice caz, Chalieff a declanșat acțiuni accelerate.
El va merge până la capăt.
Cred că Margery nu a dat ce e mai important.
Weigelt a avut o șansă...
...reușind să-și treacă soția peste frontieră.
Avem așa: tu..., soția ta..., ambasada...
și casa de concerte...
Te amuză, că am coborât atât de jos?
Mascarada de-adineauri nu ți-a fost de ajuns.
Nu știu nimic mai mult... Nimic!
În punctul unde mă aflu, aș dori să vă spun totul, de-altfel.
Chiar și pentru a-mi salva pielea, nu pot spune nimic mai mult!
Evident...
Alo, Walter... Da, eu sunt.
Nu, nu e nici o veste.
Pur și simplu a dispărut, e oribil.
Și celălalt, cum o duce? Da, da. OK.
Dar sun în legătură cu fermecătoarea noastră prietenă...
Cred că... ar putea să se întoarcă acasă.
M-ai auzit bine. Să meargă acasă.
Și..., îți amintești ce i s-a întâmplat bietului Wolf?
Un accident stupid...
- Așa, da. Exact. - Nu!
Stai...
Regizorul casei de concerte...
E folosit ca punct de legătură.
Numele?
Erfuhrt.
Încep cu el, este punctul important.
- Dacă au venit deja? - Atunci, e dezastru. Știe multe.
Și nu pot lăsa pe nimeni în spatele meu.
Tu, pregătește-te să treci iute frontiera, de îndată ce-ți voi spune.
Asta te va ajuta să-ți salvezi pielea.
Pentru moment, ține-ți prietenii aproape, cât mai mult posibil.
Și dacă vor încerca să-ți spargă ușa, sună la poliție.
Cu asta mai câștigi un pic de timp.
Între timp... încearcă să zâmbești.
Sau inventează un nou dans... sau, în fine..., orice.
- Pleci? - Trebuie să plec.
Mă întorc mai târziu, poate.
Pune-mi două pahare de șampanie, te rog.
Scuzați-mă, știți unde este domnul Erfuhrt?
A plecat în culise.
Mulțumesc.
Nu putem să-l ținem toată noaptea.
Și mâine, va trebui să mă duc la braserie.
Kern...
Ce citești aici?
- Un "M"... - Și așa?
Un "M" răsturnat...
Nu... Nu a fost niciodată un "M"...,
ci un "W".
Weigelt.
Da, Kern. Asta e ceea ce a vrut să-mi spună Margery.
Bastonul lui este la Weigelt!
Rămâne să te duci să-l cauți.
Acasă la Weigelt? Dar ceilalți sunt poate deja la el.
- Ai un revolver? - Uh... Da...
- Te-ai mai folosit de el? - Nu.
Maestre Weigelt...
Bravo!
Nu sunt din rasa celor tari.
Totuși... un glonț în burtă și ești în formă!
Din nefericire pentru tine, și eu sunt.
Deci... de ce-au fost toate astea?
Ca să mă faci să cred că prietenul meu a vorbit...
Nu știu... Nu mai știu...
Au venit aici.
Au luat-o pe Anna...
A dispărut între ei. Știi ce înseamnă asta?
- O fată drăguță se descurcă mereu. - Ești mârlan.
Sunteți toți dezgustători!
Ea nu știe nimic, nu poate să vorbească în apărarea ei.
Viața ei depinde de mine. Doar de mine!
Mă au la mână.
M-am supus.
Ea unde este?
Mi-au promis că va reveni mâine, cel târziu.
Idiotule...
Pentru ea, i-ai dat pe Margery și pe Erfuhrt!
Doar că ești tot în același punct.
Era ori ea, ori ei!
N-aveam de ales.
Și cum îi contactezi pe prieteni?
Secretarul...
Ei au vorbit despre o companie de transport...
din Gießaufgasse.
- O țin captivă acolo? - Nu știu.
Kern!
Adu-l la mine.
Telefonează șefului tău. La compania de transport.
Spune-i că ai vești.
Că Weigelt are documente. După aceea, îi dai pe el la telefon.
Îi explici că bastonul a fost schimbat.
Că era măsluit, și ai găsit în el un microfilm...
și o cheie mică. O cheie de servietă.
Și-i mai spui că m-ai văzut dând târcoale pe sub ferestre.
Și că o mașină tocmai a venit, cu 5 sau 6 oameni.
Vezi, e simplu.
Haide.
Tu alegi...
Alo? Alo?
Da, sunt Karl. Da.
Știu, dar este ceva excepțional.
Da, Weiglt a găsit documentele.
Alo? Alo, da.
Da, cu totul din întâmplare.
Ochii mei au căzut pe un baston, pe care nu-l știam.
Era trucat.
Era un microfilm.
Și o cheiță de servietă.
Ești sigur? Bine..., ascultă... Încuie obiectele în seif...
...și baricadează-te în apartament.
Nu-ți face griji, ajungem.
Da, o duce foarte bine.
Vrei s-o aduc cu mine?
Bine. Va aștepta deoparte într-o mașină.
Ba nu, nu... E normal.
Am doar un singur cuvânt.
Te voi ajuta din nou... Dar salveaz-o, te rog fierbinte!
A spus că ea va aștepta deoparte, într-o mașină.
Va fi mai ușor.
Nu vorbești niciodată despte Margery...
Crezi că va fi ușor pentru el?
Ridică-te, domnule Margery.
Discreție ta n-a servit la nimic...
Am găsit bastonul.
Microfilmul...
Și am mai găsit o cheiță.
În curând...
o să-ți vezi prietenul..., stângaciul.
Adunați toți oamenii disponibili, mergem la Weigelt.
Alo? Poliția? Am auzit focuri de armă...
și unii vor să spargă ușa...
Strada Margariten nr. 7, parter, la avocatul Weigelt.
Vă rog, grăbiți-vă!
Paul...
Și tu...
Am venit să te caut.
- Bastonul meu... - Nu te mai necăji, e la mine.
- La Paris, spune-le... - Dă-i dracului.
- Cine ești? - Prietenul lui.
Haide, vino.
- Sunt fiica lui Brabant. - Comandantul Brabant?
Da.
Nu știam că are o fiică.
După accident, mama a luat-o razna.
Margery a avut grijă de mine.
La Paris se știa?
Că erați împreună... profesional...
Nu. Pentru el, eram aparte.
El nu-i plăcea.
După părerea lui, tata a murit din cauza unui birocrat idiot.
El a spus că, dacă cei din Paris ar ști mai puțin despre mine,
...ar fi cu-atât mai bine.
Este un punct de vedere.
Cred că din cauza asta, Chalieff nu se îndoia...
...că-l cunoșteam pe Margery.
L-au sângerat ca pe un animal. Cine a făcut asta, ai văzut?
Nimeni. Chalieff i-a spus că a găsit documentele la mine.
Adică la Weigelt...
După aia s-a sinucis.
S-a sinucis?
Deja înainte de a sosi, era la capătul puterilor.
Trebuia să plecăm mâine dimineață, după înâlnirea de la gară.
O întâlnire?
Știi cu cine?
Nu știu... Unul... pe nume Hoffmann...
Acest tip urma să-i ofere o locuință.
Hoffmann...
Îl cunoști?
Da.
Asta îți spune ceva?
Este o cheie... O cheie de servietă?
Da. Poate.
Știi de ce Margery îi acorda atâta importanță?
Nu, nu știu.
E prima dată când aud despre asta.
Ești prietenă cu doamna Kern.
Poftim.
E portofelul lui și tot ce avea asupra lui.
Despre moartea lui... îi vei explica mai bine decât mine.
Voi încerca...
Trebuie că oaspeții n-au plecat încă.
Zi-i să scape de ei și să-și facă bagajul.
În câteva zile, cred că poate veni înapoi.
Nici d-ta nu mai ai ce căuta aici.
Mai am un mic favor să-ți cer.
Ia asta.
Informațiile pe care Margery trebuia să le trimită la Paris.
Cred că sunt mai în siguranță la d-ta decât la mine.
Dacă o fi ceva, aruncă-le.
Atât. Acum vei lua trenul Viena-Roma.
Așteaptă-mă la prima oprire după granița cu Italia.
Întâlnire la bufet gării, poimâine la amiază.
Dacă nu voi fi acolo în 3 zile, dar nu există nici un motiv să nu fiu...,
...suni la Paris, Colbert 23-48.
Întrebi de domnul Jacques.
- Ții minte? - Da, Colbert 23-48.
Îi spui ca ai un plic de la mine. Va pricepe.
El te va căuta.
Ia și asta.
Mulțumesc.
Angajații ajung la 7:30 h.
Orient Express sosește la 7 h. Întotdeauna e exact.
Nu am decât să urmăresc parcursul omului tău.
Credeam că nu e prima întâlnire...
Înseamnă că nu este același. Altminteri...,
...Margery nu mi-ar fi cerut ...să-l urmăresc.
Da, desigur...
- În regulă. - Mareșalul Rommel spunea:
..."Există doar 2 specii de oameni...
"cei care nu știu să moară ...și cei care știu. "
Margery știa.
Mulțumesc în numele lui.
Dl Margery?
Da, eu sunt.
Cred că d-ta trebuie s-o deschizi.
Aa, da.
Am verificat eu. Dă-mi documentele și numărăm iar împreună.
N-am fost în stare... să adun documentele...
Ce poveste mai e și asta? Dar ai transmis că totul e gata.
Așa crezusem.
- Lipsă de conștiință? - Deloc.
Ai a te plânge de prima tranzacție?
Nu.
Reflecțiile tardive nu duc la nimic, avem exemple...
Totul va deveni foarte penibil pentru tine,
când franceză vor afla la ce să se aștepte de la tine.
Cu certitudine.
Certitudinea nu face parte din meseria asta.
Voi aduce toate certitudine trebuitoare asupra cazului tău.
- Tu? - Da, eu.
M-ar surprinde.
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Așteapți demult? - Am ajuns în această dimineață.
- Totul a mers bine? - Bine, mulțumesc.
Poftim.
Mulțumesc.
Ai fost la întâlnirea lui Margery?
Da.
Și, era importantă?
Nu am văzut pe nimeni.
Bun... Ce ai de gând să faci acum?
Orice.
În afară de ce făceam înainte.
Cred că mă duc la unchiul meu, la Lausanne.
Are o librărie.
Vreau să revăd totul.
Să trăiesc acolo...
Ai noroc.
- Bună ziua, dle Colonel. - Și prietenul tău Margery?
El nu mai vine, a murit.
- Mort? - Da.
- Cine? - Chalieff.
- Aa... - Da, "aa"!
Înainte de a muri, mi-a spus să vă dau asta.
- Nu ți-a mai spus nimic? - Da, să vă spun multe alte lucruri.
- Atât? - Da, atât.
SFÂRȘIT
http://www.ulozto.net/xKZEJDb/avec-la-peau-des-autres-1966-avi